![Kráter je pomenovaný podľa rieky Batagajka, prítoku rieky Jana.](https://static.hnonline.sk/images/slike/2024/09/03/o_1686871_1024.jpg)
Irituje ma množstvo vecí. Ale som vyslovene alergický na telku pustenú do prázdna a vôbec nerozumiem, keď niekto len tak prepína kanálmi. Aký to má zmysel? Keď v tej telke nič neviem nájsť, tak ju proste vypnem. Ale sú ľudia, ktorí len tak prepínajú telku, niečo v nej hľadajú, ale nikdy to nenájdu, tak prepínajú ďalej. Úplne mimo môjho chápania.
Ja doma nemám telku. Teda mám, ale nie je pripojená na televízne kanály, iba na Netflix. A tam si niečo pustím a už neprepínam.
Prepínanie kanálov síce odsudzujem, ale ja sám podobné správanie aplikujem v bežnom živote. Neprepínam kanály, bezducho scrollujem feedom. Niekedy natrafím na vtipné memečko. Napríklad, toto:
Zobrazit příspěvek na Instagramu
Ale inak je scrollovanie rovnako bezduchá činnosť ako prepínanie ovládačom. Možno je to generačná vec. Moja generácia scrolluje feedy, generácia vyššie prepínala telku, generáciu vyššie prelaďovala rádio, generácia vyššie si listovala v knihách a generácia pred nimi bezducho hrabala seno, lebo to boli negramotní nevoľníci.
Moja teória asi za veľa nestojí. Ale kamarátka Laura má na celú problematiku vysvetlenie. Za všetkým je dopamín.
Dopamín je látka, ktorú vylučuje telo pri príjemných činnostiach ako je jedlo, sex, pohyb (poznámka: nie až toľko ako pri jedle a sexe, škoda). Dopamín nás hormonálne fixuje na isté aktivity, ktoré sú pre nás príjemné a často nevyhnutné. Na druhú stranu, dopamín ako hormón je priamo zodpovedný za vznik závislostí.
Sociálne siete obsahujú množstvo dopamínových impulzov. Memečká, mačiatka, čerstvo napečené koláče od Miriam Kalisovej, lajk od Laury. Díky, Laura!
Ľudský mozog sa fixuje na príjemné impulzy a to bezduché scrollovanie je aktívne hľadanie dávok dopamínu.
Laura mi povedala aj o dopamínovom detoxe. Istá skupina ľudí v Silicon Valley si resetuje hlavy tým, že sa na jeden deň v týždni odstrihne od masívnych dopamínových impulzov. Laura dáva 2 dni, lebo ona hrotí v týchto veciach. Laure sa podarilo schudnúť 63 kíl cez prerušovaný pôst, pričom si ho nastavila na 4-hodinové okno na jedlo. V praxi to funguje tak, že niečo zje a potom rýchlo varí, aby v rámci okna stihla ešte nejaké jedlo. Čo robí zvyšných 20 hodín?
Netuším. Ale ak má náhodou dopamínový detox, asi to nebude nič príjemné. Každopádne, Laure to asi takto funguje. Stíha školu, mixuje techno a spraví aj stand-up, ak ju pekne poprosím. Proste osoba, ktorú chcete followovať na Instagrame, ak si chcete zvýšiť hladinu dopamínu.
Zobrazit příspěvek na Instagramu
Môjho frajera irituje, že som stále na mobile. Ja som generácia Y, on Z, to budú tie generačné rozdiely. Ja viem, že mám problém a trávim na mobile viac času, ako je zdravé. Konkrétne podľa štatistík sú to 4 hodiny denne. To je ako práca na polovičný úväzok. Avšak scrollovanie feedom mi neprináša len pozitívne podnety.
Už dlhšie som mal pocit, že Facebook je jedna veľká stoka. Aféra Facebook files demonštruje, že to nie je náhoda, ale môže za to takzvaný MSL algoritmus. MSL je skratka pre Meaningful Social Interactions a je nadizajnovaný tak, aby spájal podobných ľudí a podnecoval ich k interakciám. V teórii pekná vízia, v praxi sa tieto sociálne bubliny stali podhubím pre extrémistov a algoritmus podnecuje diskusie, ktoré sa menia na názorové vojny. V tomto nastavení sa ľuďom zobrazujú príspevky, ktoré ich nenechajú chladnými a nútia ich reagovať.
Každý deň som musel sledovať vyhrotené konflikty ohľadom očkovania, LGBT, Emmy Čaputovej alebo potratov.
Niektorí moji známi tieto veci sharujú, vyjadrujú sa k tomu, vznikli skupiny na trollovanie primitívov. Na prvý pohľad to vyzerá ako novodobý aktivizmus, pre mňa je to iba podsúvanie bahna. Hovorí sa, že aj zlá reklama je reklama, ale ako človek z brandže hovorím, že zlá reklama je taká, o ktorej nikto nevie. A teraz celé Slovensko pozná meno poslanca, ktorý sa obul do prezidentkinej dcéry. Je ťažké byť ticho, ak sa deje neprávosť, ale Facebook benefituje z toho, ak ľudia nie sú ticho.
Ja som sa dostal do momentu, že som chytil averziu na diskusie na Facebooku. Celé som to vyriešil tým, že som si deaktivoval účty na všetkých sociálnych sieťach a bolo to najlepšie rozhodnutie, aké som mohol v danom momente spraviť.
Aj s deaktivovaným Facebookom sa dá prihlásiť na Messenger. Takto som stratil prístup k feedu, ale kontakty mi zostali. Prvé dni som mal nutkanie pozerať sa do mobilu, ale potom som zistil, že tam nie je nič zaujímavé. Neviem, nakoľko sa týmto vyriešila moja závislosť na mobile, ale odstránil som najväčší trigger a začalo sa mi posúvať vnímanie.
Zrazu som mal pocit, že mám strašne veľa voľného času. A reálne som mal 4 hodiny k dobru. Za týždeň som prečítal 2 knihy a pustil som sa do písania bez toho, aby som od toho očakával lajky. Teraz sa nechcem hrať na hrdinu, skôr som zahanbený, koľko času zabijem s mobilom v ruke. Viem, že sociálnych sietí sa tak ľahko nezbavím. Svoju kariéru som si vybudoval cez digitál a je to môj pracovný nástroj, cez ktorý promujem svoje aktivity. Viem, že keď odovzdám tento text, budem si musieť aktivovať Facebook, aby som ho mal kam zavesiť. Sociálnych sietí sa nezbavím, ale môžem ich využitie balansovať podľa toho, či sociálne siete slúžia mne, alebo ja slúžim im.
Záujem Facebooku je, aby ľudia trávili čo najviac času scollovaním v aplikáciách. V princípe hovorím o digitálnych drogových díleroch a reálnej závislosti, ktorá prekrúca realitu. Ako má opitý človek posunuté vnímanie, rovnaký efekt majú aj sociálne siete. Počet followerov nehovorí nič o kvalite obsahu alebo hodnote osobnosti, hovorí to iba o schopnosti uspokojovať algoritmus. Ja som možno pokrytec, lebo sa k sociálnym sieťam vrátim a budem znovu prijímať nové dopamínové dávky. Ale rovnako som si hovoril, že by som mal obmedziť alkohol a pijem ďalej. Ale viem, že ak si dám z času na čas detox, prinesie mi to novú perspektívu.